Du skickas till flera kontrollstationer. Slutmålet avslöjas inte förrän du är där.
Mark är inte inblandad. Släpp honom.
Gör som jag säger, så får han åka hem.
-Och Alice? -Tyvärr. Du vet hur det är.
Jag vill ha bevis på att han är oskadd.
-Det lovar jag att han är. -Bevis, sa jag.
Stanna vid mobilen.
LONDON CITY AIRPORT
Fan!
Hej.
-Ja, det gjorde jag. Ekologisk, ja. -Ursäkta mig.
Och hushållspapper.
Jag köpte Braeburn i stället.
-Ursäkta mig. -Om tio minuter.
Ja. Jag älskar dig.
-Ursäkta mig. -Hej då.
Ursäkta mig.
Ni tappade den här.
-Vad snällt av er. -Det var så lite.
Håll er borta från dörren, sa han.
Han förbereder för att döda John.
Och sen dig och sen mig.
Varför har han inte redan dödat oss, då?
John kräver bevis på att vi lever.
Att du lever. Mitt liv struntar han i.
Du klär som uteliggare.
Tack. Vi behöver mycket isolering om vi inte ska frysa ihjäl.
RAINHAM MARSHES
Skicka mig inte hit och dit.
RINGER HALLIDAY
Var är du? Jeremy Lake förde,
jag vet inte, nåt slags klippalbum.
-Catherine, jag behöver hjälp. -Med vadå?
Att hitta Ronald Massey.
Han jobbar för nån som jag måste få tag i.
-Jag kan inte bara... Vem är han? -Jag kommer så fort jag kan.
Jag ska gripa Jeremy Lake, men gör det här först.
-Jag... -Catherine, gör det!
Massey...
Ronald Massey.
MASSEY, RONALD
HOTEL OCTAVIAN
GRAYS
HALLIDAY HOTEL OCTAVIAN
Masken föreställer Lakes ansikte. Det är ett nytt inslag.
Men det stämmer med bilder i dagboken.
Gör tumören honom ohämmad?
Ja, eller så satsar han allt för att vi är honom på spåren.
-Har vi nån aning om var Luther är? -Tyvärr, chefen.
Catherine, vet du nåt som jag inte vet?
Nej, tyvärr.
Vivien Lake vet hur maken tänker. Hon är den enda som kan hjälpa oss.
Ta in henne på förhör.
-Hon vårdas på sjukhuset. -Det struntar jag i. Ta in henne på bår.
Jag vet inte vad ditt andra ärende är, men chefen tappar tålamodet
och jag gillar inte att ljuga.
Det är fullt upp. Vi behöver dig.
Hej. Jag undrar om Illeana är tillgänglig i kväll.
Hela natten.
ILLEANA
Bra. Tack.
RÖRMOKARKUNGEN
Hej, Rörmokarkungen. Det luktar illa ur mitt avlopp.
Tack.
Dr Lake.
Den här vägen.
Skynda på.
-Det är bäst att vi går. -Det är bara en övning.
Då brukar de säga det.
Jag går när dina punghår börjar ryka.
Jag går och kollar.
Kalla tillbaka honom.
Allt går planenligt. Luther kommer snart.
Jag vill att du avvaktar.
-Varför det? -För att jag vill det.
-Vi har ett avtal. -Du får dina pengar.
Berätta var de är, sen kan du ta ledigt. Gå på bio eller nåt.
Det är inte så lätt.
En polis är död. Det får inte spåras till mig.
Det gör det inte. Messa adressen,
sen kan du åka hem. Jag löser resten.
Han sa att en snut är död.
Ja.
-Det måste vara din kompis. -Ja.
-Det bad jag inte om. -Inte?
-Din vän gjorde det gratis. -Vad innebär det?
Jag kom för att döda dig för Benny.
Jag ska avsluta det här.
Den här hämndskiten är bara ett spel.
Det här var inte alls vad du ville, eller hur?
Du har förlorat din behärskning.
Du rånade Alice, så hon rånade dig. Nu är Alice död och det är ditt fel.
Benny är död. Det är mitt fel.
Jag kan inte skjuta dig för mitt misstag, men om du kan det, så varsågod.
Jag miste min son.
Gör det, då.
Ta den.
Öga för öga.
Tror du inte att jag gör det och pissar på dig?
Varsågod.
Gör det.
Såja.
Gör det.
Stanna.
Är du beväpnad?
-Var är Luther? -I skuffen.
Död?
Så död man kan bli.
-Hur hittade du honom? -Han kom till mig.
-Hur hittade han dig? -Det vet jag inte.
Han var klyftig,
men inte skottsäker.
Öppna skuffen.
Nu, tack.
Öppna skuffen.
Ja, ja.
Ditt ord är min lag.
Hör du!
Jag fattar inte.
"Fred i vår tid". Jag är Adolf, han är Neville och du är Sudetenland.
Du ska åka in för mordet på min vän.
-Och om jag vägrar? -Då skjuter jag dig och ljuger för chefen.
Nej!
Jag sa ju att du ska åka in.
Du kommer att avsky...
Tyvärr. Jag kunde inte ta den risken.
Så där.
Du, med ett vapen och fällande bevis.
Allt skickat till molnet, vad det nu betyder.
Ge mig pistolen. Det är nog en av mina.
Du är listig.
-Du hade blivit en bra polis. -Nej, jag är för ärlig för att vara polis.
Schenk sökte upp mig. Han vet att det är nåt på gång mellan oss.
Jag reder ut det med Schenk. Han litar på mig.
Det gör jag med. Men bara för att jag har det här.
Alice?
Helvete!
Är din vän där? Ska du inte ringa nån?
-De hittar honom. -Vi kan inte bara lämna honom.
Vi måste.
Han är ju din vän!
Han dog för att skydda oss.
Tror du att jag vill göra så här, Mark?
Benny är död. Hans mördare är död.
Nu är målet att hålla dig utanför det här.
-När kommer din fru hem? -Runt halv åtta.
Vi måste tillbaka och städa.
Vad har hänt med dig?
FÖRHÖRSRUM
Är problemet med George Cornelius löst?
Ja.
-Är han död, John? -Ja.
-Det är enda utvägen. Han dödar oss båda. -Alice, det är fixat.
Du ljuger väl inte för mig om nåt så viktigt?
Nej.
För du är den enda som alltid är ärlig mot mig.
Du ljuger aldrig för mig.
Det är gjort.
Fick du mitt meddelande? Var är du? Snälla, ring.
-Damen kallar. -Lägg av. Jag måste ta hand om det här.
-Gör det, då. -Åk hem. Vi hörs senare.
Lycka till.
Hallå?
Vem är det?
Hallå?
Jag hoppas att du inte har ont.
En kvinna knivhögg mig. Självklart har jag ont.
Ett antal läkare har intygat att du klarar av ett förhör.
Och en sak är vi väl alla överens om:
Läkare kan man lita på. Eller hur?
Vi vet att din man är svårt sjuk, Vivien. Jeremy har inte lång tid kvar.
En jul till, kanske. Men han överlever inte till sommaren.
Om vi kan hitta och gripa honom,
så tas fallet aldrig upp i rätten. Han hamnar inte i fängelse.
Som värst får han tillbringa några månader på sjukhus.
Men han måste sluta.
Det här måste sluta.
Det här...
...måste sluta.
Och det här.
Det måste sluta.
Jag vet inget om Jeremys förehavanden. Jag är lika förfärad som ni.
Det är du inte kapabel till.
Vi kom på dig i ett rum täckt med plast
när du tänkte lemlästa Penny Leyton.
Ni misstolkade situationen.
Jag var där för att rädda henne och ta den stackaren där ifrån.
Men du bar operationskläder och anföll henne med en hammare.
Jag försvarade mig mot en förvirrad och rädd kvinna.
Hon misstolkade situationen
och trodde att jag var där för att skada henne.
Jag måste ringa ett samtal. Vi har fått brådskande nyheter.
Hoppas att det är nyheterna vi väntar på.
Halliday, håll ställningarna, tack.
Var har du varit?
Jag kollade upp ett falskt spår.
Har du hört av Benny?
Nej. Han sjukanmälde sig.
Jag behövs på annat håll. Jag vill att du förhör Vivien Lake.
Visst.
-Vad behöver jag veta? -Vi fick en rapport om skottlossning.
-Ni vill nog höra det här i enrum. -Jag är själv.
-Vi hittade en mobil i handskfacket. -Samtalslistan?
Samtalen gick nog till ett annat kontantkort.
Jag vill att du kollar var mobilen användes senast.
Se om du kan hitta övervakningsbilder som stämmer med tiden och platsen.
-Javisst. -Du har alla resurser du behöver,
men ont om tid. Fixa det direkt.
Och det här håller ni tyst om.
Är det förstått?
-Ingen säger ett ord. -Visst.
Förlåt att jag är sen.
Jag har haft en körig dag.
Jaha...
Var träffades ni - du och Jeremy?
-Hör det hit? -Ingen aning.
Vid en middagsbjudning började vi prata om Tony Blair
över smördegsinbakad brie.
Det är inte sant.
Ni träffades på en fetischklubb.
Du är verkligen småborgerligt pryd.
Tankepolis.
Sexpolis.
Du reser dina spekulationer på grunden av puritansk avsmak.
Jag försöker slå fast om du skulle ljuga för att skydda ditt privatliv
och svaret är "ja", vilket är intressant.
Visste du att Jeremy förde dagbok?
Jag vet inte om jag kallar det en dagbok. Det liknar ett skissblock.
De här, då?
Det här är teckningar av faktiska mord.
Det väcker frågor om andra teckningar.
Jag vet inte. Är de också verkliga?
Självklart inte.
De är ett uttryck för Jeremys fantasier. Ett hjälpmedel för onani, inget mer.
Kanske det. Men det är inte bara teckningar.
Sen har vi ju texten.
Det är ett chiffer som Jeremy själv har skapat.
Kan du tyda det åt oss?
Det skulle jag gärna, men det kan jag inte.
Gör dig av med grejerna ordentligt. Släng dem inte i din egen soptunna.
Tur att jag har ett kriminellt geni här.
-Hur hade jag klarat mig annars? -Jag måste sticka.
Vi kommer inte att träffas igen.
Det vore ju synd.
Jag har ett sista råd.
Släpp inte in John Luther igen.
Inte under några omständigheter.
Han är inte den du tror.
Alice...
Du måste sluta.
Du är som du är, men du är ingen psykopat.
Du är inte utan samvete. Du kan inte leva så här!
Jag vet.
Behöver du hjälp? Finns det nåt jag...?
Hallå?
Jag hade en chef som hette Rose Teller. Hon var en bra polis.
Hon brukade säga: "Antaganden är nåt som man inte vet att man gör."
Vet du vad du gör för antagande?
Jag kan nog hjälpa dig med svaret.
Du antar att Jeremy inte vill att folk ska läsa vad han har skrivit.
Varför skulle han annars använda chiffer?
För att inte du ska veta vad det står.
Du ska inte veta att han har skrivit ner allt.
Allt som ni har gjort tillsammans.
Datum.
Tider.
Platser.
Det är skillnaden mellan er.
Du är väldigt privat och vill inte att nån ska veta sanningen om dig.
Och han är stolt över vad han har gjort.
Han har tröttnat på att vara anonym.
Det är inte en dagbok, utan en bekännelse.
Vad innebär det för dig?
-Jag vet inte vad... -Jo, det gör du! Eller hur?
Du vet exakt vad det innebär för dig
om Jeremy pekar ut dig som medbrottsling.
-Du vet precis vad det innebär. -Det skulle han aldrig göra.
-Tänker du satsa ditt liv på det? -Nej, självklart inte.
Han har ju varit opålitlig på sistone.
Kom igen. Hjälp oss, så hjälper vi dig.
Du kommer att hamna i fängelse. Hur länge avgör du.
-Kan jag få ett glas vatten, tack? -Nej.
Jeremys mest överdrivna fantasi, och såvitt jag vet var det en ren fantasi,
var leken han kallade "Lyckliga familjen".
Att sitta i ett hus och kalla på folk. Få dem att ringa på dörren.
Som lamm till slakt.
Chefen.
Mobilen användes här.
Han kom ensam.
George Cornelius.
Då så, George.
Du ville ha det som förr i tiden.
RÖRMOKARKUNGEN
Tack för att du kom så fort.
-Vad är problemet? -Där inne.
Jeremy Lake gömmer sig nånstans och får folk att komma till honom.
Hur ska vi hitta honom?
Tidigare mord ger inga ledtrådar. Det finns inget mönster.
Men de är inte kaotiska.
Allt är ett sätt att visa hur klyftig han är.
Han är verkligen stöddig.
Han kan döda vem han vill, när han vill.
Han kan få polisen att springa i cirklar.
Han kan få polisen att misstänka fel man och sen är han klar.
Alltså är han på en plats som är viktig.
-För vem? -Oss.
För honom. Om du var han, vad är den djärvaste platsen att vara på?
Om jag var han, skulle jag åka hem.
Nej, där är för många poliser. Vad är den näst bästa motsvarigheten?
Om jag inte kan vara där polisen är,
skulle jag åka till platsen där de var.
Ja. Ballarat Street. Lärarinnan.
-Ska vi berätta det för nån? -Nej, inte förrän vi har kollat upp det.
-Är du säker? -Ja. Kom.
Illeana?
Wow, vad fin du är.
Kliv på.
Ner på golvet!
Ducka!
Ställ dig vid bänken!
Rör dig inte!
Martin, det är dags att vi pratar om att ge mig skydd.
Jag får inte ihop det.
Jag kan inte lista ut vad som hände.
Jag behöver ett tecken på din goda vilja. En förskottsbetalning.
Genast.
Jag sa ju åt dig att din kille är skum, Martin.
Hej, chefen.
-Är du med kommissarie Luther? -Ja.
Nu vill jag att du lyssnar noga.
Utan att underrätta Luther om min order,
måste du få med honom till stationen snarast.
Visst.
Om du underrättar honom,
är risken stor att han flyr, är det förstått?
Visst.
Bra. Få med honom till stationen.
Hälsa honom att jag har intressanta nyheter,
som jag vill ge honom öga mot öga.
-Schenk bad dig att ta mig tillbaka, va? -Ja.
Han har några nyheter han vill berätta.
Då så.
Jag åker inte förrän det här är löst.
Tror du att han är där?
-Det vet jag. -Hur då?
Rörmokare, skadedjurssanerare, matbud... Folk som kommer till hemmet.
Vi kan få förstärkning om tio minuter.
Nej. Vi har inga bevis. Då måste vi följa ordinarie förfarande.
Skaffa tillstånd och så vidare. Vad innebär det för dem där inne?
Om du får veta att vi kunde ha räddat nån,
-kan du leva med det? -Nu är du orättvis.
Gör det du måste.
Kommissarie Luther vägrar att följa med.
Insisterar att undersöka möjligt tillhåll för Jeremy Lake. Ballarat Street.
Uppehåll honom. Jag är där om 17 minuter.
Pizzabudet!
Catherine.
-Få honom att gå. -Du, då?
Pizza!
Catherine!
Sluta!
Chefen...
Gillar du det?
-Är du oskadd? -Ja.
-Schenk är på väg hit. -Du kontaktade honom, eller hur?
-Du vet att de tänker gripa mig, va? -Ja.
Vad har du gjort?
Inget jag inte kan lösa. Men jag behöver tid.
Ber du mig att låta dig löpa?
Catherine, jag måste sticka. Det är en enda röra.
Men det är inte som det verkar. Jag lovar.
Kan jag hindra dig?
Nej.
Då tänker jag inte försöka.
John?
Använde du mig som bete?
Skickade du mig för att locka fram honom?
Nej.
Det tror jag.
Jag tror att du kastade fram mig, för att bli den som stoppade honom.
Så var det inte!
Hur var det, då?
Varför sjåpar du dig?
Så går det ju för dem som du inte har nytta av längre.
Vem står på tur? Kan det vara jag?
Nej. Det kan jag inte tillåta. Det går jag inte med på.
Hon hade inte gjort dig nåt, Alice!
Inte mina föräldrar heller eller Henry Madsen eller Ian Reed.
Men du verkade inte ha nåt emot det.
Vad tänker du göra den här gången?
Gripa mig? Det borde du. Men det gör du inte. Du låter mig löpa.
För tänk vad jag kan berätta.
Men hur? Hur ska du dölja det här?
Vilka lögner kan du dra?
Fort! Kom på en lögn!
-Tänk ut en lögn! -Släpp den
Tvinga mig, lögnare. Lögnare!
-Nästa sätter jag i din mun. -Släpp vapnet, Alice.
-Strax, lögnare. -Sluta!
Hoppsan!
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
POLIS
-Hur många kulor har du kvar? -Kom och kolla.
Jag skäms.
Det tog tid att fatta att Zoe hade rätt om dig.
Du bryr dig inte om nån, såvida de inte gynnar dina infall.
Vänner och fiender är samma sak för dig.
-Du älskade Zoe mer när hon var död. -Sluta prata.
-Du fick en ursäkt att göra vad du ville. -Du behöver hjälp.
Det är bara ord.
Ord för att rättfärdiga vad du tänker göra.
-Och vad är det? -Befria dig.
Från det här. Från mig och dig.
Du kommer hela tiden tillbaka, gång på gång,
men du får aldrig det du vill, Alice.
-För det jag vill ha finns inte. -Nej.
-Hur många kulor har du kvar? -Tillräckligt.
Hur många?
Gud!
Vad händer nu?
Alice Morgan, jag griper dig för mordet på...
...för mordet på Catherine Halliday.
Så klart du gör.
Du har rätt att...
Du förstår inte kärlek.
Du kan efterlikna den och se den i andra, men du kan aldrig förstå den.
Är det det här?
Är det här kärlek?
Ja.
Jag ljög också. Det finns en kula kvar.
Jag ville att vi skulle vara nära.
God natt, John.
Alice.
Du måste hjälpa mig.
Nej, Alice.
Håll händerna synliga, annars skjuter jag.
Inte så.
Undertexter: Maria Grimstad